- Kunde inte general Gabler komma? - Han äter sällan lunch numera.
- Jaså? Det kan vara ohälsosamt. - Jag vet... men när väl...
...övningen är genomförd, kommer han att delta igen.
Om han blir inbjuden.
Ska vi gå ut i trädgården? Rosorna är ovanligt lyckade i år.
- Här är mycket vackert. - Tack, general.
Vi har tillbringat två somrar här. Jag kommer att sakna det.
Hitler befinner sig nu i Rastenburg.
Klaffar allt, så är det klockan 13.30 i övermorgon... som han dör.
Åtminstone hoppas vi det.
Titta bara! Den förbannade ohyran är överallt!
Hitler kanske ändrar sina planer? Vi har redan misslyckats två gånger.
- Tänk om något går fel? - Då blir vi alla avrättade.
Gestapo känner säkert till våra namn. Det här är vår sista chans.
Även militärt - de allierade tar sig över Rhen innan vintern.
Vi är dessbättre inte ensamma längre.
Vi stöds av Tysklands främste militär - fältmarskalk Rommel.
- Det gör en oerhörd skillnad. - Han är snart populärare än Hitler.
- Och... nästan... bättre militär. - Vi ämnar göra honom till president.
Han befinner sig på västfronten-
- men han dyk er upp när vi behöver honom.
Ni kan hålla ställningarna en dag till... om förstärkningarna anländer.
Ett viktigt meddelande - fienden har brutit igenom vid Coutance!
Gör ert bästa.
Var försiktig. Fienden behärskar luftrummet.
General von Eisenbeck är på väg till Hitler.
Vi i SS sviker honom aldrig!
I morgon är jag framme vid högkvarteret.
Och var når vi er därefter?
Vem vet... Den 20:e kan jag vara i Paris.
- Ni borde inte ha nämnt datumet. - Det betyder inget än.
- Ni borde inte binda er än. - Jag har redan bundit mig.
- Ni kan bli skjuten som förrädare. - Jag är ju en förrädare.
- Jag förråder en galning. - En man ni en gång beundrade.
Tappar en ledare förståndet, mister han sitt ledarskap.
Störtar vi inte honom nu, blir vi betraktade som förrädare-
- men störtar vi honom, blir vi betraktade som patrioter... hjältar...
Hur som helst blir vi missbedömda.
- Var åtminstone försiktig. - För sent. Vi måste kapitulera.
- Och om han överlever? - Galningar kapitulerar aldrig.
Han vill att varenda levande tysk-
- ska brinna på det begravningsbål där han ska dö i wagnersk härlighet.
Det nöjet ämnar jag förneka honom.
Fiendeplan har siktat oss!
Sök skydd!
Ursäkta dröjsmålet... Rommel är sårad.
- Är det allvarligt? - Han väntas inte överleva natten.
- Hur gick det till? - Bilen besköts av fientligt flyg.
- Då är allt över. - Är ni tokig?
- Det finns andra generaler. - Naturligtvis.
- Men visst är det ett bakslag? - Jag måste vidare.
- Välkommen hit. - Alltid roligt att träffa generalen.
Ingen Rommel, däremot anländer Tanz i morgon. Nu krävs ett mirakel.
- Försök hålla Tanz från högkvarteret. - Jag ska göra vad jag kan.
Men om något skulle gå fel...
...så behöver ni någon som inte är... anfäktad.
Därför är det nog bäst om jag håller mig neutral.
Tvinga mig inte till något dumt så länge ni kan ha nytta av mig.
- Om ni förstår vad jag menar? - Visst... jag förstår...
En fullt duglig restaurang! Mycket ren.
Ska jag skjutsa er till hotellet nu?
- Hur så? - Jag trodde kanske ni var trött.
Ja.
Inskränker sig sevärdheterna till att stimulera tanke och mage?
- Inte alls. - Då fortsätter vi.
Anmäl er här om exakt 30 minuter.
Och ni ska bära civila kläder. Ni kan hämta ut dem hos portieren.
Tu ne m'offres pas un verre? J'ai soif.
Jag är törstig.
När en man tiger, är han antingen blyg eller så har han lidit mycket.
Ni ser för bra ut för att vara blyg.
Och om ni har lidit... je peux t'aider.
Jag kan få er att glömma lidandet.
Ni har visst inte lidit tillräckligt.
Väck mig klockan 7.30. Badvattnet ska hålla 31 grader-
- och frukosten bestå av fyra råa ägg, två brödskivor, kaffe och konjak.
God natt, korpral.
- Får jag tala med fräulein... - Kurt?
- Minns du mig? - Polens drottning.
Åter från landsförvisningen.
- Jag har drömt om det här. - Är det som du trodde?
Men, sir...
Ska ske, sir.
Förbannat! Sandauer vill att jag sover i Tanz svit.
- Gör inte det! - Nej...
- Du är dig lik. - Är jag det?
Egentligen inte...
- Vad har förändrats? - Jag vet inte riktigt...
- Säg det, du. Endast du vet. - Jag ska...
- Måste du gå? - Annars blir jag skjuten.
Du får aldrig bli skjuten!
- Vi ses i morgon. - Vem vet var vi är då...
Förlåt mig... Var ska vi träffas?
Kom hit klockan sju. Om inte jag är där, så tala med Raymonde.
- Kan du vänta tills dess? - Nej.
Inte jag heller. Skynda dig nu!
Kurt!
Vi har visst ingen vidare tur.
Just därför måste turen vända sig.
Sov gott.
Vem är det?
- Det är korpral Hartmann, sir. - Va?
Överste Sandauer ringde och sa att jag skulle sova här.
Javisst!
- Vem är det? - Jag är här med er frukost.
- Svart kaffe, inget socker. - Ja, sir.
- Badvattnet var en grad för varmt! - Jag beklagar...
Jag har tagit fram er uniform, sir.
- Korpral! - Ja, sir?
- Har ni något att säga mig? - Nej, sir.
- Då är väl allt som det ska. - Ja, sir.
- Jag kräver fullständig uppriktighet! - Ja, sir.
Nå?
Jag hoppas generalen trivdes igår. Vi är ju i Paris och...
Det angår er inte! Ni ska bara lyda order - resten är ointressant!
- Vad hade ni för yrke? - Jag studerade till pianist, sir.
Det ligger några häften där borta som portieren måste ha lagt dit.
Jag vill se de tavlorna idag. Var god och ordna med den saken.
- Men, sir... - Ja?
...skulle ni inte återgå i tjänst idag?
Jag vilar en dag till. Det bjuder mig emot, men t.o.m. Jag måste vila.
Det är som med kroppsfunktionerna - motbjudande, men ofrånkomligt.
Som ni önskar...
Jag kan glädja er med att Tanz inte återvänder förrän i morgon.
- Underverkens tid är inte förbi. - Kom in.
General, militärguvernören hälsar att ni ska anmäla er på högkvarteret.
- Vad kan det gälla? - Gissa...
- Vad finns här inne? - Den moderna konsten.
- Tavlorna ni önskade se... - Dekadent konst?
Ja, sir.
Toulouse-Lautrec, "Divanen".
En Renoir från 1910. Gauguin...
Överste Grau? Voulez-v ous me suivre?
Överste Grau.
Eget rum? Det var länge sen jag senast såg sådan oanständig lyx.
- Inget kan vara för gott för oss. - Château Lafitte -29.
Très bien. - Man måste låta rödvinet andas lite.
- On peut servir, monsieur? - S'il v ous plaît.
- Hovmästaren är en av mina karlar. - Och vinkyparen är visst en av våra.
- Hoppas kocken är neutral. - Lite vitt vin?
Nu saknas bara balettflickorna.
Sex och kokkonst går inte ihop. Idag gäller det ena, i morgon...
Jag ska nog hitta några flickor.
- Har ni fått reda på något? - Något... helt enastående...
- Vad då? - Det blir ännu ett mord...
Och en av era generaler är inblandad.
- Vem av dem? - Kahlenberge.
- Jag borde inte berätta det... - Varför inte det?
Som fransman samtycker jag nämligen delvis.
Samtycker ni till mord?
I det här fallet - han är nämligen delaktig i en plan att mörda Hitler.
Det har försökts dussintals gånger.
Men nu är hälften av generalerna i Paris inblandade.
- Jag vet. - Jaså? Hur då?
Precis som jag vet att ert täcknamn inom motståndsrörelsen är "Abélard".
- Lite mer vin? - Ja, tack.
Saumon de la Loire, sauce Nantua.
Utsökt!
Lyckas kuppen erkänner jag att jag föredrar Bourgogne framför Rhenvin.
Ni har inte kommit på något annat... mer personligt?
Otroligt! Här avslöjar man en komplott... - Merci bien.
En komplott tycks inte intressera er-
- men om vi löser mordet på en hora, jublar ni.
Jag saknar sinne för proportioner...
Överste Grau, om... Ursäkta mig.
- Om de dödar Hitler, är kriget över. - Ni tilltror dem alltför mycket.
När allt gick vår väg, gladdes även de åt kriget-
- men nu när vi förlorar, tänker de bara på sig själva.
En viss general ville leka Gud såväl på sängkanten som på slagfältet.
Jag vill visa honom att han inte är Gud!
Och...
...att ni är det...?
Mitt vansinne inskränker sig till att vilja se rättvisa skipad.
- Vet ni nåt om de andra generalerna? - Ni är häpnadsväckande!
- Jag tycker annars vi är rätt lika. - Men jag är försiktig.
Tanz enda last tycks vara ett glas då och då.
Något av en tittare...
Gabler är rena atleten sexuellt.
Han raggar upp flickor ibland, men tycks inte försöka döda dem.
Kahlenberge är upptagen av kuppen.
Alla närmare detaljer återfinns här.
Inte mycket... men här är frigivnings- ordern för era tre motståndsmän.
Tack.
Överste... om ni någonsin behöver min hjälp... på minsta vis...
- Information? - Givetvis, men jag tänkte mer på...
När de allierade är här blir Paris åter franskt. Ni kan behöva hjälp...
Tack. Det uppskattar jag verkligen.
Stig in.
General...
- Inga nyheter? - Vi väntar det när som helst.
Frankrikes militärguvernör.
Ursäkta det korta varslet. Många här känner inte varandra-
- men ni får nöja er med att vi alla sitter i samma båt. Tiden brådskar.
Alltså...
KI.13 i morgon sänds förhoppningsvis kodordet "Valkyria" från Berlin.
Det innebär att Hitler är död och att vi har fått en ny regering.
Därefter griper vi samtliga SS- och Gestapoofficerare i Paris.
General, ni ansvarar för gripandet av samtliga SS-officerare.
- Vad gör vi i händelse av motstånd? - Då skjuter ni för att döda.
Ni tar dessutom hand om Gestapo.
Överste, ni ansvarar för alla telefonförbindelser.
Major, ni sköter radiosambandet. All nyhetssändning ska kontrolleras.
General Kahlenberge...
Ni avväpnar Nibelungen- divisionen och griper general Tanz.
Korpral!
- Ja, sir? - Ett glas konjak?
- Jag är i tjänst. - Det hindrar inte att ni sätter er.
- Önskar ni något? - Lite vichyvatten, tack.
Ni har skött er både som ordonnans och sällskap...
...frånsett badvattnet. - Jag ber om ursäkt.
- Har ni ringt överste Sandauer än? - Nej, sir.
Alla slutsatser ni drar av mitt beteende är felaktiga och farliga.
Definiera begreppet "dekadent konst".
Det är ju en tolkningsfråga...
Tekniskt sett innebär det att vara svag, försvagad, steril.
Personligen anser jag inte tavlorna vi såg som dekadenta-
- men jag vet ju inte riktigt vad dekadans innebär.
Som konst betraktat, går tavlorna på djupet och lär oss sånt vi inte vet.
De speglar... vissa företeelser som vi... normalt inte varseblir.
Har ni någon fästmö?
- Ja, sir. - Sätt er.
- Har ni något foto av henne? - Nej, sir.
Det här är min första permission på flera år... och den beordrades jag ta.
- Vad anser ni om det? - Det var väl en behaglig order...
Inte uteslutande, men order ska lydas - av såväl generaler som korpraler.
- Ja, sir. - Säg mig...
När det verkligen gäller... vem är då viktigast?
Ni eller jag?
- Generaler är viktigare är korpraler. - Glöm aldrig det... vad som än händer.
Räck mig er plånbok!
Jag ämnar ta en kort promenad.
Ni har god smak. Betala notan och lämna vedertagen dricks.
När jag återvänder kan jag tänkas vilja studera nattlivet grundligare.
Votre vichy. Et I'addition, monsieur.
- En stor konjak, tack. - Bien, monsieur.
- Mademoiselle? - Raymonde, s'il v ous plaît...?
- Là-bas, au bar. - Merci.
- Jag söker monsieur Raymonde. - Det är ett flicknamn, nämligen mitt.
Korpral Hartmann förklarade aldrig...
Ni måste vara Ulrike. Han har berättat om er.
Slå er ner. Han brukar sitta där i hörnet.
Det är inte ofta tyskar här.
- Är de inte välkomna? - Vad tror ni...?
- Inte välkomna. - Men Hartmann är annorlunda.
Jag lär bli skjuten för att jag gillar honom, men vad gör man...
- Känner ni honom väl? - Utan er hade jag känt honom bättre.
Men oroa er inte. Det är över.
Bonsoir. Jaså, ni är här igen...
Ni kanske har ångrat er?
Som ni vill...
Era handlingar! Fort! Kom igen!
Sitt kvar på era platser! - Ta fast dem!
Spärra alla utgångar!
- Halt! Halt! - Samtliga är arresterade!
- Fös ut dem. Stället hålls stängt tills vidare!
Skynda på nu!
- Korpral. - Ja, sir. Ursäkta.
Det finns en blond flicka där inne. Hon samtalar med bartendern.
- Be henne följa med er. - Ja, sir.
Quelle belle bagnole!
Det var länge sen jag hade någon med privatchaufför.
Äntligen...!
- Tala om var ni bor. - Rue Léandre vid Sacré Coeur.
- Senare. - Visst, som ni vill.
- Det är här framme på hörnet. - Parkera på andra sidan gatan.
- Vilken våning? - Andra.
Han är så gullig! Kan inte han få följa med? Det blir roligare då.
Tydligen inte...
Håll ett öga på fönstret - jag kan behöva er hjälp.
Varsågod, fräulein Gabler.
Korpral!
Kom upp hit.
- Ja, sir? - Stig in.
Titta där inne.
Varsågod... drick lite...
Ni är en känslig ung man.
- Ni... Ni är ju vansinnig! - Tvärtom.
- Jag är samlad - redo att ta befälet. - Ni är redo att bli gripen för mord!
- Tänker ni döda mig med? - Det hoppas jag kunna slippa.
När jag frågade er om generaler var viktigare än korpraler svarade ni ja.
- Men om generalen ska hängas... ...får korpralen ta hans plats.
- Jag kan bevisa att... - Vad kan ni bevisa?
Att ni raggade upp henne? Jag gjorde det då inte.
- Varför skulle jag ha mördat henne? - Era fingeravtryck finns på glaset.
Inte mina.
Er identitetsbricka hittas i rummet - inte min.
Ni planerade detta från början!
Ni ska inte bevisa någonting - ni ska försvinna.
När ni inte infinner er i morgon, blir ni betraktad som desertör.
- Och om jag vägrar? - Då dödar jag er.
Jag säger att ni stal bilen, att jag skuggade er hit där ni dödade henne.
- Tror ni att någon tror på det? - Givetvis - jag är ju general.
Ett lik lär givetvis väcka en viss uppståndelse...
Jag begriper inte riktigt varför - hon var ju trots allt bara en hora.
Hennes död tjänade ett visst syfte.
Vi har haft två intressanta dagar, tvinga mig inte att skjuta er.
Se till att gömma er någonstans!
Här har ni lite pengar. Ta bilen.
Ni bär civila kläder och har hela natten på er.
Lämna Paris... och överlev!
Varför? Varför?!
Måste ni ha en förklaring?
Det råkade hända... helt enkelt.
Utan tvekan... finns det flera anledningar... men det var kriget...
Har ni inte mer erfarenhet av döden?
I dessa tider har miljontals dött på betydligt värre sätt än hon.
Det är naturlagar vi inte råder över.
Flyr ni inte, så dödar jag er.
- Tror ni verkligen ni kan lyckas? - Det har jag redan gjort.
Det är ert liv som svävar i fara.
Ge er av!
Hallå, ja? Vem önskar prata med henne?
Ge mig luren!
Uppger ni inte ert namn, får ni inte prata med henne.
- Det skulle du inte ha gjort! - Ännu en nattklubbsbekantskap...
Han ringer i morgon om han är gentleman, något jag betvivlar.
- Du är ju helt omänsklig! - Jag brås ju på dig...
Det gör det hela ännu värre.
Jag lever åtminstone.
Voyageurs pour Dijon, Lyon, Marseille - en v oiture!
En v oiture!
- Kahlenberge, jag är bortrest idag. - Vart ska ni?
Jag åker till Barbizon med Eleanore.
Ni borde pröva restaurangen där.
- Jag återvänder först i kväll. - När alltihop är över.
Upp med hakan.
Hur som helst... Har inte övningen redan inletts?
Jo... just nu bör vår man anlända till Rastenburgs tredje vaktpost.
Hans portfölj innehåller 2 kilo dynamit och en automatisk utlösare.
Vid ett-tiden träffar Hitler generalerna... och vår utsände.
Bunk erns cementväggar förstärk er explosionen - ingen lär överleva.
Von Stauffenberg! Här för mötet?
Ja. Jag tänkte just anmäla mig...
Ändrade planer. Vi ska vara i stugan klockan 12.30.
- Utmärkt. - Vi ska hitåt.
Berlin, minsann... Här liknar det mest ett kloster - rena helvetet!
Där borta.
Den här påträffades i sovrummet.
Hartmann, Kurt... korpral...
Jag vägrar tro det. Det är alldeles för uppenbart.
- Inget annat? - Fingeravtryck... - Montrez.
...på ett glas och på handtaget. Vi undersöker dem just nu.
- Vem var hon? - Monique Demours, prostituerad.
Hon lämnade baren "Le Paradis" vid halv tolv med en ung civilklädd tysk.
Hon har varit död sen midnatt, så...
7:e armékårens högkvarter, en av general Gablers män.
- Jag hör av mig. - Överste?
- Åk inte dit just idag. - Mördare kan gripas när som helst.
- På självaste domedagen...? - I synnerhet då!
Reträtten från St. Lô har möjliggjort det för oss-
- att slå en bräsch i fiendens linjer vid Morten.
Vidgar vi bräschen, kan vi bryta igenom fram mot Avranches-
- och skära av Amerikas 3:e armé från den 1:a och den brittiska armén.
Två av våra pansardivisioner-
- 12:e och 21:a SS-divisionerna-
- ska jämte 346:e infanteridivisionen förstärka våra styrkor i väst.
Enligt era order, min führer...
Jag väntar ett viktigt telefonsamtal från Berlin.
Enligt bulletiner från östfronten har våra styrkor tvingats retirera.
Fienden anfaller längs en linje mellan Lublin och Brest-Litovsk.
Söderut har rumänska 3:e armén stött på 90 infanteridivisioner...
Så fort jag vet något, hör jag av mig.
Självfallet. Hur sa?
Hon är... 12.42.
Lite tidigt än. Visst.
- Det inträffade ett nytt mord i natt. - Det finns viktigare saker än horor!
Men korpral Hartmann saknas - känner ni till något om honom?
Hallå? Ja, sir.
Nej, jag har ingenting hört, sir.
Så fort jag vet något, hör jag av mig. Tack, sir.
- Korpral Hartmann har... - Han har säkert deserterat!
Vad är klockan?
- 12.42, sir. - 12.42...
Ja, ja...
Fienden rycker fram västerut...
- Von Stauffenberg står på tur. - Han kommer snart.
Ingen kan ha överlevt - mot Berlin!
Skynda på!
Rastenburg anropar Berlin! Rastenburg anropar Berlin!
Jag har inte sett Hartmann sen han blev Tanz chaufför.
- Var han med generalen igår? - Ja. Tanz anmälde själv avhoppet!
"Valkyria." Jag upprepar: "Valkyria."
Jag fick just meddelandet "Valkyria".
Hitler är död, vi har en ny regering. Vi fortsätter enligt planerna.
Överste, ni avväpnar genast Nibelungendivisionen.
Kasernen måste snarast omringas.
Major, ni bryter all kontakt med divisionens högkvarter.
Klockan 14.30 ska ni gripa general Tanz.
Här är en arresteringsorder utfärdad av militärguvernören... för förräderi.
- Var försiktig - Tanz är... - Det känner jag väl till.
Lycka till...
Nibelungendivisionens högkvarter i Cormet - fort!
Be överste Hinkel förflytta 3:e och 4:e bataljonerna till Cormet.
De sammanträffar där klockan 13.45. - Följ med.
Viktigt meddelande!
Hitler är död. Samtliga SS-officerare interneras med tank e på säk erheten.
Halt!
- Överste Grau söker general Tanz. - Era handlingar, tack.
Tack, överste. Heil Hitler!
Halt! Era handlingar, tack.
Tack, ni kan fortsätta. Heil Hitler!
Vi upprepar meddelandet om att Adolf Hitler är död.
Hans stab har gripits. Den nya regeringen gör snart ett uttalande.
Vi fortsätter utföra uppgifterna här.
Hallå! Hallå! Växeln!
- Vad har hänt? - Linjen är bruten.
Sandauer, vad hände med samtalet?
- Linjen är bruten. - Använd då radion.
Anropa Berlin via radio!
- General Tanz. - Ja.
I Warszawa försökte jag för två år sen fråga om mordet på Maria Kupiecka.
- Vem skar av ledningarna? - Vi har en ny regering.
Om precis... 15 minuter grips ni för förräderi.
Men jag tänker gripa er för mord.
- Sandauer, får ni kontakt med Berlin? - Inte än...
Igår kväll...
Igår kväll inträffade... som ni redan vet... ännu ett mord, på Rue Léandre.
Identiskt med mordet i Warszawa. Er chaufför Hartmann...
Viktigt meddelande från führerns högkvarter!
Klockan 12.40 utfördes ett attentat mot führern av en grupp förrädare.
Führern lever!
Bomben skadade honom inte, däremot medlemmar i führerns stab.
Förrädarna...
Sandauer! Sänd ut meddelandet via högtalarna!
Nå, överste... vem av oss är det nu som är förrädare?
Förräderi intresserar mig inte, jag är intresserad av mord.
Idag har någon försökt mörda führern, det borde vara ert främsta bekymmer.
Var befann ni er mellan klockan elva och två i natt?
Han tänkte gripa mig för förräderi.
Sergeant!
- Ja, sir? - Få undan honom.
Samtliga stridsförband beger sig till militärguvernörens högkvarter.
Ni ska gripa hela staben.
Själv griper jag guvernören...
...för förräderi.
HAMBURGS FLYGPLATS
Godmorgon! Den här vägen, tack.
- General Kahlenberge? - Ja?
Kommissarie Morand från Interpol.
- Hur står det till? - Får jag göra er sällskap?
Ank omst från Düsseldorf, flight LH761, gate 8.
Jag lämnade Paris den 20 juli, något brådstörtat som ni förstår-
- och kapitulerade till amerikanerna.
- Och general Gabler? - Han överlevde.
- Två väskor. - Det dröjer fem minuter.
Bagaget är det som tar längst tid.
- Jag har rest rätt mycket i år. - Sedan den 12 maj närmare bestämt.
- General... - Jag föredrar min civila titel.
Morgonen den 20 juli 1944 fick ni besök av överste Grau.
Överste Grau...? Ja, nu minns jag!
Märkligt... Det gäller de där morden?
När hela världen darrade, envisades Grau med att lösa sina mord!
Vi var vänner. I mitt arbete med mot- ståndsrörelsen var han... behjälplig.
- Och nu vill ni lösa morden? - Det stämmer.
- Är inte det lite väl sent? - Han tyckte aldrig det var för sent.
Sist vi träffades var han på väg till ert högkvarter.
Han frågade efter korpral Hartmann.
- Ni minns alltså fallet? - Ja, Hartmann försvann den 20:e.
Han var general Tanz chaufför och...
- General Tanz chaufför...? - Just det.
Ert bagage är här. Tack, general... Jag menar... tack, herr Kahlenberge.
Willi Schussnigg, 48 år, murare.
Fyra gånger dömd för sexförseelser, villkorligt frigiven sen januari -65.
- Var befann ni er den 12 maj? - Här... i Hamburg.
Bild!
Bild.
Kände ni den här flickan?
- Kände ni henne? - Ja... det är Erika Müller.
- Vet ni var hon finns nu? - Hon är död.
- Jag... läste om det i tidningen. - Hur dog hon?
Enligt tidningen hittades hon på ett hotellrum... sönderskuren.
Hon mördades av någon som fick tag i henne på "Blue Harbour".
- Var ni där den kvällen? - Nej, det var jag inte!
Jo, det var han! - Jag såg dig prata med Erika!
- Visst gjorde han? - Ja!
De ljuger! Det gjorde jag inte alls!
Pratade ni med henne, eller inte?
Kanske...
Jag bjöd henne bara på ett glas. Ni förstår... jag pratar med alla...
- Han gick därifrån i hennes sällskap! - Nej! Jag dödade henne inte!
Det gjorde jag inte!
Hur dags...
Ursäkta mig, kommissarie Hauser, men jag har något viktigt att prata om.
Fortsätt förhöret.
- Hur dags lämnade ni baren? - Vid tio, elvatiden.
Flickorna är säkra på att han gick därifrån med Erika.
Det är möjligt, men han mördade henne inte.
Tror ni fortfarande mördaren är densamme som i Paris för 20 år sen?
Och i Warszawa. Tillvägagångssättet är omisskänneligt... inga ledtrådar...
Vem befann sig såväl i Hamburg för några dar sen, som i Paris för 22 år sen?
Och i Warszawa 1942.
- Kanhända... korpral Hartmann? - Som inte längre existerar.
Eller general Tanz som bevisligen gör det?
Han fängslades väl för krigsförbrytelser?
Enligt uppgift frigavs han i mars i fjol.
Vill ni undersöka saken närmare?
Det är givetvis högst konfidentiellt.
Nu måste vi hitta Hartmann - om han lever, vill säga.
- Han är nyckeln till alltihop. - Var skulle ni hitta honom?
Vi har försökt allt! Hans föräldrar är döda.
Hans kusin Otto vill ingenting säga.
Vem skulle annars veta var han finns?
Kommissarie Morand?
- Vad kan jag göra för er? - Jag vill tala med er dotter.
Min dotter...? Vad vill ni henne?
Ställa några frågor om någon jag tror hon kände i Paris under kriget.
- Ursäkta mig... - Kommissarie Morand från Paris.
- Alltid trevligt med en allierad! - Han vill tala med Ulrike.
Jag håller på med mina memoarer.
- Säkert ytterst läsvärda... - Ni är alltför vänlig.
Även i krig har gentlemän, om än på skilda sidor, mycket gemensamt.
Vi får alla beklaga att Hitler inte var gentleman.
Jag antar det...
- Nu... - Han vill tala med Ulrike.
Min dotter bor på landet och hälsar aldrig på.
- Ungdomar är så annorlunda idag. - Ja, men var...
Inte alls som vi. På vår tid trodde man ju på att vara lycklig.
Vi skulle gärna hjälpa er, men... hon finns ju inte här.
Angenämt.
Adjö, kommissarien.
Jag följer er ut.
Just nu håller jag på med juli-komplotten mot Hitler.
Det är svårt att skildra sanningen.
På sistone har man börjat försvara Hitler, så jag måste vara försiktig.
- Man vill ju inte riva upp gamla sår. - Nej.
Särskilt inte när så många krigsförbrytare går fria.
- Som general Tanz? - Just det.
20 års fängelse är visserligen mycket för någon som bara löd order-
- men rent politiskt hade han en hållning som var ytterst extrem.
- Dessbättre lever han tillbakadraget. - Tvärtom!
När divisionen nästa vecka firar 25-årsjubileum, är han hedersgäst.
I likhet med regeringen ogillar jag det skarpt.
Som ni väl noterade, drar min dotter och min hustru inte riktigt jämnt.
- De har inte talats vid sen kriget. - Det var tråkigt.
Jag träffar bara min dotter någon enstaka gång om året.
Hon bor på en gård utanför München och vi träffas på en järnvägsstation.
Det är min enda chans att träffa barnbarnet.
- Är hon gift? - Med en bonde vid namn Luckner.
Hon var sig inte lik efter kriget. Något hände med henne...
Det är svårt att hjälpa barnen, särskilt när ens hustru...
Det blev ohållbart efter Paris. Nåja, vi träffas inte mer än så.
- Vad vill ni henne? - I Paris kände hon en ung man.
- Jag har inte sett Hartmann sen dess. - Ni är den enda som kan hjälpa oss.
Jag vet inte om Hartmann lever än, men om han gör det, så ber jag er:
- Hjälp mig. - Tyvärr vet jag inte var han finns.
Så synd... inte minst för Hartmann. Adjö.
Monsieur Morand! Vänta!
Gott att se er igen, general! Vi ska hitåt.
Får jag be om tystnad!
Vi gläder oss alla åt att än en gång få se general Tanz... i frihet!
Att veta att vår anförare än en gång är bland oss på denna stora dag!
Välkomna till återföreningen!
Nu tänker vi tillbaka på de enastående åren i vår ungdom-
- då vi hade något att leva för, och om så var nödvändigt, dö för!
Innan vi går vidare, tror jag säkert att alla här minns vår marschsång.
Ursäkta mig, sir.
12 maj lämnade någon "Blue Harbour"-
- i sällskap med Erika, prostituerad.
Klockan 23.45 tog de in på Hotell St. Pauli, där han mördade henne.
Er legitimation?
Kommissarie Hauser, Hamburgpolisen.
Kommissarie Morand från Interpol.
Den 12 december 1942, i Warszawa-
- mördade samme man en annan prostituerad, Maria Kupiecka.
Hans skuld påvisades först av överste Grau.
Klingar namnet bekant?
En enastående man - han var besatt av tanken på fullständig rättvisa.
Jag delar tyvärr inte er entusiasm.
- Han var en förrädare! - Var det därför ni sköt honom?
Den 19 juli 1944, i Paris-
- utredde jag mordet på en prostituerad på Rue Léandre.
- Vad angår allt det här mig?! - Warszawa... Paris... Hamburg...
Ni var på dessa platser. Räcker det?
Verkligen! Ni får ursäkta, men det där är bara teorier!
Jag instämmer. Inget av det jag hittills sagt, håller som bevis.
Men i Paris fanns det ett vittne...
Hämta Luckner!
- Hämta Luckner! - Luckner!
Ni skulle ha dödat mig, general.
Han kommer att vittna vid er rättegång... som blir offentlig.
Ni inser säkert vad det innebär.
Det lär till och med få era mest hängivna beundrare att ta anstöt.
Räck mig er pistol.
För 25 år sen bildades divisionen-
- för att likt Tors hammare krossa rikets fiender.
Vårt lands yngste general ledde oss.
Ansvarig utgivare: Tomas Crutze
Ripped by: SkyFury